Viime kesän myötä olivat myös minun talvikiipeilyretkimahdollisuudet parantuneet, sillä viime talvena Korolla tutustumani OKS:n jääkiipeilykonkari Tuomas oli muuttanut Kajaaniin. Kesän kiipeilytouhujen lisäksi nyt minulla oli matkaseuraa Korolle! Vieläpä autollista sellaista, joten jääkiipeilyreissumahdollisuudet tuntuivat helpottuneen kerralla reilusti!
5.12 torstaipäivänä olin pakkaillut kamani jo moneen kertaan ja Tuomaksen tullessa klo 17 maissa olin jo into piukeana odottamassa! Jääkauden avaus! Tätä odon odotettu jo vajaa vuosi! Kävimme täydentämässä kaupassa eväitä ja lähdimme köröttelemään kohti Posiota. Tämän kertainen majoitus oli viime talvena tutuksi tulleesta Piippukodasta poiketen aivan Posion kylän kupeesa oleva Purjesaaren varaustupa. Iso sähköllinen, saunallinen ja matkapuhelinverkon kuuluvuusalueella oleva majoitus mahdollisti aivan uudenlaisia toimia pitkille illoille, kuten kunnon ruoan kokkaamisen, saunomisen, puhelimen ja internetin käytön! Katsoimmepa yhtenä iltana telkkariakin!
Savuttuamme parkkipaikalle ja käveltyämme jäätä myöten saarelle, liityimme muun aikaisemmin tulleen porukan seuraan. Tupa oli aika täynnä 13 hengen majoittuessa, kuka sänkyyn, kuka lattialle petauspatjojen päälle. Ilta sujui tuttuun tyyliin tarinoita kuunnellessa, varusteita huoltaessa ja vertaillessa, sekä seuraavan päivän taistelusuunnitelmaa laatiessa. Minä päätin lähteä Tuomaksen ja Juhon mukaan Revontuliputoukselle. Putous oli itselleni uusi kiipeilykohde, mutta muistelin viime talvea ja eihän se silloin niin pahalta näyttänyt, vaikka aika tiukka kaudenavaus minulle olisikin.
![]() |
Revontuliputous |
Mutta homma ei mennyt ihan putkeen. Päästyämme lopulta uoman eteläpuolelle, huomasimme ettei metsäautotietä mitä pitkin reittimme olisi kulkenut, oltu aurattu. Eipä siis auttanut kuin kääntää nokka kohti pohjoisparkkia.
Perille päästyämme päivä oli jo valjennut, sillä tulihan meille ajomatkaa yhteensä vähän vajaa 100km. Polun alkupään putouksilla näkyi olevan jo jonkin verran sakkia, muttei vielä kovin paljoa. Itsenäisyyspäivän ajaksihan mestoille oli tulossa hurjasti porukkaa ympäri suomen. Tämä olikin yksi syy miksi päätimme mennä hieman kaukaisemmalle Revontuliputoukselle.
Putoukselle ei mennyt vielä polkua, joten kahlasimme hangessa loppumatkan. Ja näyttihän se putous hienolta! Paljon jyrkemmän ja pidemmän näköinen kuin mitä viime talvelta muistin! Alkoi jo hirvittää mitä tästä tullenee. Juho lähti liidaamaan ja paukutti hyvää vauhtia ylös. Alunperin tarkoituksenani oli lähteä toisena kakkosena perään, mutta katseltuani putousta ja mietittyäni kuinka surkea kiipeilykuntoni onkaan yli puolen vuoden tauon jälkeen, päästin juuri paikalle tulleen Maijan tilalleni köyden päähän.
![]() |
Näyttää jyrkemmältä kuin muistin. Jänskättää! - Kuva: Juho Risku |
Tämän vedon jälkeen lähdimme hiipimään takaisin päin. Käyden matkalla rykäisemässä yhdet linjat Jaskalla. Ilta alkoi jo hämärtyä joten Jaskalla vetästiinkin vähän nopeampitempoiset nousut. Sielläkin vain kakkostelin tuntumaa saadakseni. Ylös Tuomaksen luo päästyäni täytyi todeta että "Perhana tämä on mukavaa hommaa!"
![]() |
Hymyileviä miehiä Revontulen topissa |
Lauantaina pakkanen oli kiristynyt ja noin -15 asteessa päätimme tehdä vähän erilaisen päivän. Lähdimme suunnistamaan alavirtaan, tarkoituksenamme käydä kiipeämässä Enkeliputous, sekä tutkia muita sen suunnan putouksia. Kaikkia kiinnosti kovasti nähdä uoman kovin putous, Sudenhammas/Sininen putous.
Huhu tiesi kertoa että joku porukka oli käynyt kiipeämässä Enkeliä jo tälle talvelle joten jonkinlainen polku pitäisi olla olemassa. Polku löytyikin ja tepastelimme reilun tunnin lähestymisen Enkelille. Putous oli ihan mukavan näköinen helppo WI3 ränni. Minulla oli suunnitelmissa rykäistä kauden ensimmäinen liidi, mutta jään ollessa kovaa ja lohkeilevaa, totesimme Veikan liidattua ja minun ja Tuomaksen kakkosteltua ylös, että lähdetään tutkimaan muita putouksia. Enkeliputous oli yllättävän pitkä ja Veikan päästyä ständille oli köyttä ulkona 55metriä. Lopun 15m oli tosin lumessa mönkimistä sopivalle ständipuulle.
![]() |
Enkeliputous |
![]() |
Enkelin topissa |
![]() |
Sudenhammas |
![]() |
Sudenhammas toisesta kuvakulmasta |
![]() |
Big boy / Blue boy ensimmäinen jäänökäre |
Sunnuntaiaamuna heräilimme hieman kovempiin pakkasiin. Mittari näytti -29, mutta pakkasesta huolimatta osa porukasta päätti suunnata putouksille, minä ja Tuomas mukaanluettuna. Löimme kamat kasaan ja lähdimme tomerana kohti autoa, mutta autot päättivät toisin. 3½ tunnin jälkeen viimeinenkin auto oli saatu käyntiin ja siinä vaiheessa peli oli selvä ja nokka kääntyi kohti kotia. Ehkä ihan hyvä ettei lähdetty putouksille. Ei tullut ainakaan palellutettua sormiaan, sillä käsinekalustoni ei olisi ehken ihan riittänyt kyseisiin keleihin.
Kaikenkaikkiaan hieno reissu, mukavia nousuja ja oli mukava nähdä taas yli puolen vuoden tauon jälkeen jääkiipeilyporukkaa! Ensi vuoden itsenäisyyspäivänä uudelleen!
![]() |
Keskipäivän aurinko Kuusamossa |
- Juha
Ei kommentteja:
Lähetä kommentti